1607 aastal
me seilasime avamerel
hiilguse, Jumala, kulla ja Vrigiinia Kompanii nimel.
Uue Maailma ees, mis näeb välja nagu taevas.
Ja me kõik saame rikkaks ja vabaks.
Või nagu meile öeldi Virgiinia Kompaniist
Või nagu meile öeldi Virgiinia Kompaniist...
hiilguse, Jumala, kulla ja Vriginia Kompanii nimel.
- Kas olete valmis tõstma kahurit? - Jah! - Hei, vaata. Kas see on Smith?
See on tema, hea küll. Vana merekoer.
Kapten John Smith. Ma olen kuulnud mõnda hämmastavat lugu tema kohta.
- Kas ta tuleb ka sellele reisile? - Loomulikult tuleb, sa poolearuline.
Sa ei saa ilma John Smithita indiaanlastega võidelda.
See on õige. Ma ei saa jätta su poisse lõbust ilma.
Virgiinia rannas olevad
teemandid on nagu praht.
Hõbedased jõed voolavad ja kuld mida sa korjad puu kõrvalt
Ehe tükk minu Winnie'le.
Ja teine mulle endale.
Ja kõik ülejäänu Virgiinia Kompaniile
Hiilguse, Jumala ja kulla nimel.
Ja Virgiinia Kompanii.
Tirige kiiremini!
- Andke minna, andke minna! - Tehke oma parim!
Vaata ette!
Kiiremini! Vett tuleb rohkem sisse!
Vaata ette!
John! Tule siia alla!
Kahurid murduvad lahti!
- Rehvige topsailid! - Jah, sir! - Püsi kindlalt kursil.
Kõik on korras, Thomas. Me saame ta välja seotud.
Ütle oma palve, mees!
Thomas, vaata seda!
Appi!
- Mees üle parda! - Appi!
- Püsi oma kursil! Ta kaob! - Appi!
- Tõmba köit! - Jah, sir!
Smith! Smith!
Kas sa oled hull?
Hoia kinni, Thomas! Ma sain su kätte!
Kiiresti! Köis!
Tõmba!
Laske edasi, poisid! Tõmba!
- Tõmba! Tõmba! - Tõmba! Tõmba!
- Pane tagasi sisse! - Tõmba!
- Oodake!
Siin, mu õnnelikud poisid.
Hästi, see oli värskendav.
Hästi tehtud, Smith.
Loomulikult, te oleks kõik minu jaoks sama teinud.
- Loomulikult, loomulikult. Kindlasti me oleks teinud. - Kindlasti, jah. Jah, me oleks.
Absoluutselt!
- Probleemid dekil? - Kuberner Ratcliffe.
- Thomas kukkus üle parda, sir. - Tänu taevale on ta täielikult taastunud.
- Hästi tehtud, Smith. - Tänan teid, sir.
Ära kaota südant, mees. Ei lähe enam kaua, kui Uus Maailma paistma hakkab.
Ja pea meeles, mis meid seal ees ootab.
Vabadus, õitseng...
meie elu seiklus.
Te olete parim meeskond, mida Inglismaa suutis välja pakkuda ja..
ja ei tuul ega vihm ega ka tuhat verejanulist metslast--
ei suuda seista meie teel.
Jätka, mees!
Innustav kõne, sir.
Ma olen kindel, et see innustab enamikke mehi.
Lase meil nii loota. Mul on vaja neid tobedaid talupoegi, et kaevata mu kuld välja, kas pole nii?
See Uus Maailm saab olema suurepärane, John.
Ma saan hunniku kulda, et ehitada endale suur maja...
ja kui mõni indiaanlane proovib mind takistada, siis ma hävitan ta.
Ma lihtsalt muretsen sinu edukuse pärast, Thomas.
- Jäta metslased minu hooleks. - Sa arvad, et neist võib meile palju tüli tekkida?
Mitte niipalju tüli, kui Smith neile tekitab.
me tapame üksteist või vigastame
või kaks või kolm
Me oleme vaprad ja tugevad Virgiinia Kompanii mehed.
Mis sa arvad, milline Uus Maailm välja näeb?
Ma arvan, et nagu teisedki maad.
Ma olen neid uusi maailmu sadu näinud, Thomas.
Aga kas on võimalik, et see maailm on neist erinev?
See on hiilgus, Jumal, kuld ja Virgiinia Kompanii.
Vankumatu kui trummilöök. Laulev nagu seedrist flööt.
Aastaajad tulevad ja lähevad.
Kasvab vili ja suured puuviljad.
Veed on selged ja puhtad, kus elavad suured tuurakalad.
Istutad puid ja korjad ube.
Kõike seda, mida emake Maa annab.
Oo, suur vaim, kuula meie laulu Aita meil hoida iidseid teid.
Hoia püha tuli tugevana.
olgu meie päevad ilusad.
Aastaajad tulevad ja lähevad tugevad, nagu löödav trumm.
Ploomiseeme sagu ploomiks ja pungad lehtedeks
Tugev nagu trummilöök
On jälle hea olla kodus.
Massawomecks on võidetud!
Koos meie vendade abiga on meie külad jälle ohutud.
Sinu tagasitulek on toonud külale palju rõõmu.
Vaata kõiki neid naeratavaid nägusid.
Jah, aga ühte naeratavat nägu ma ei näe.
- Kus mu tütar on? - Sa tead Pocahontast.
Tal on oma ema vaim.
Ta läheb kuhu tuuled teda viivad.
Pocahontas!
Sinu isa on tagasi! Tule siia alla!
Ta on tagasi, Flit.
Lähme, Meeko!
Ei! Mitte sealt.
Vajalik.
Pocahontas?
Pocahontas! Kas sinuga on kõik korras?
Jah, parem kui sinuga oleks kõik korras, sest ma ei tule pärast sind!
Kas sa ei arva, et me oleme selle mängu jaoks natuke vanad?
Aita mul see asi ümber keerata.
-Mida me teeme siin üleval? - Mõtleme.
- Meeko! - Jälle unistad? Kas sa mõtlesid selle välja?
Ma tean, et see tähendab midagi. Ma lihtsalt ei tea veel mida.
Sa peaksid oma isa käest selle kohta küsima.
Võibolla peaksingi. Hästi, Flit.
Lõpeta mängimine. me peame tagasi minema.
...olla vaenlasega järeleandmatu.
Lahing algas päikesetõusuga kuni õhtuvarjudeni välja.
Meie sõdurid võitlesid vapralt, kuid keegi polnud vapram Kocoumist...
rünnates raevukalt tugevat karu.
- ta tõestas endale, et on suur sõdalane... - Oo, ta on nii helde.
- ja omavahel öeldes... - Hmm. Ma armastan tohutult tema naeratust.
hävitab iga vaenlase tema teel.
Täna õhtul on pidusöömaaeg tema auks.
- Mu tütar. - Wing-gapa-o, isa.
Mul on suur rõõm sind näha.
Ma olen nii rõõmus, et me jõudsime turvaliselt koju.
Tule minuga. Meil on nii paljust rääkida.
Ma tahan kuulda kõigest, mida sa oled vahepeal teinud.
isa, paljudel öödel olen ma näinud väga kummalist und.
Ma arvan, et see räägib midagi sellest, mis juhtuma hakkab. Midagi põnevat.
Jah, midagi põnevat, mis hakkab juhtuma.
- Tõesti? Mis see on? - Kocoum palus su kätt abiellumiseks.
Abielluda Kocoumiga?
Ma ütlesin talle, et see teeb mu südame soojaks.
Aga ta on nii tõsine.
Mu tütar, Kocoumist saab hea abikaasa.
Ta on truu ja tugev ja ehitab sulle hea maja tugevate seintega.
Temaga sa oled kaitstud halva vastu.
Isa, minu unistus on astuda teisele teele.
-See on õige tee sinu jaoks. -Aga miks ma ei või valida--
Pocahontas, tule minuga. Sa oled pealiku tütar.
Sul on aeg võtta koht sisse oma inimeste keskel.
Isegi metsiku mägioja veevool...
peab kunagi ühinema suure jõega.
Nagu jõgi murrab omale teed.
Ometigi on jõgi uhke ja tugev.
Ta valib endale parima tee.
Sellepärast jõgi elabki nii kaua.
Ta on vastupidav.
Ta on vastupidav nagu löödav trumm.
Sinu ema kandis seda oma pulmas.
See oli tema unistus näha sind seda kandmas sinu enda pulmas.
See sobib sulle.
Ta tahab, et ma oleks sama tugev kui jõgi.
Aga jõgi ei ole kõige tugevam.
See on see, mis mulle jõgede juures kõige rohkem meeldib - sa ei astu kunagi ühte ja samasse jõkke kaks korda.
Tema vesi vahetub ja ringleb pidevalt.
Ma arvan, et inimesed ei saa elada nagu jõgi, me peame kõik maksma hinda.
Olla kaitstud, me kaotame võimaluse teada kõike.
Seda, mis on jõekääru ümber ja taga.
Ootama, et jõgi pööraks.
Ma näen rohkem, kui jõgi pöörates.
Teiselpool kallast, kus kajakad lendavad vabalt.
Ma ei tea milleks
aga ma unistan sellest, mida päev võib saata jõe teiselt kaldalt.
Mulle
Tuleb minu juurde
Ma tunnen, et teiselpool neid puid või otse selle veevalli taga
Kas ma saan vältida trummikõla
Kenale tugevale abikaasale, kes ehitab ilusa tugeva maja vastupidavate seintega.
Ja mitte kunagi unistada, et midagi võimast on tulekul.
Just ümber jõekääru
Ma näen rohkem, kui jõgi pöörates.
Kalda taga. Kusagil mere taga
Ma ei tea, milleks mu unistused mind eemale viivad.
Just ümber jõekääru.
Just ümber jõekääru
Pean ma valima siledama tee
Ühtlase, nagu trummilöök.
Kas ma pean abielluma Kocoumiga.
Siis on kõik mu unistused läbi.
Või kas sa ikka
ootad mind
unistuste andja
Just ümber jõekääru
painuta
Kas see on minu Pocahontas?
Vanaema Paju, ma pean sinuga rääkima.
tere hommikust, laps.
Ma lootsin, et sa tuled mulle täna külla.
Oo! Sinu ema kaelakee?
Sellepärast, et ma tahtsin sinuga rääkida.
Mu isa tahab, et ma abielluksin Kocoumiga.
Kocoumiga? Aga ta on ju nii tõsine.
Ma tean. Mu isa arvab, et ta on mulle see õige tee.
Aga hiljuti nägin ma und ja ma mõtlesin sellest--
Oo, unistus! Ma kuulan sind.
Tasa!
Nüüd, laps, räägi nüüd.
Hästi. Ma jooksin mööda metsa...
ja siis, otse minu ees, oli nool.
Nagu ma teda vaatasin hakkas ta keerlema.
Keerlev nool. Kui ebatavaline.
Jah. Ta keerles ikka kiiremini ja kiiremini ja kiiremini kuni jäi äkki seisma.
Hmm. Hästi, see näib mulle...
see keerlev nool näitas sulle teed.
Aga vanaema Paju, mis on minu tee?
Kas ma üldse kunagi leian selle?
Sinu ema küsis minult täpselt sama küsimuse.
Tõesti või? Mida sa talle ütlesid?
Ma ütlesin, et ta kuulaks.
Sind ümbritsevad vaimud, laps.
Nad elavad maal, vees, taevas.
Kui sa kuulad, siis nad juhivad sind.
- Ma kuulen tuult. - Jah.
Mis ta sulle räägib?
Ma ei saa aru.
Küll sa saad aru.
Kuula oma südamega.
Siis saad aru.
Las ta tuleb sulle peale.
Nagu laine liivale.
Ta ütleb, et midagi tuleb. Kummalised pilved?
Kuula oma südamega.
- Ja sa saad aru. - Sa saad aru.
Mida sa näed?
Pilvi. Kummalisi pilvi.
Vaata seda, Wiggins. Kogu Uus Maailm on täidetud kullaga...
ja ootab mind.
Ja seiklused ootavad mind. Täpselt, Percy?
- Mis sa arvad, kas me kohtame mõnda metslast? - Kui me tegutseme, siis kindlasti kohtame...
- ja anname neile korraliku Inglise tervituse. - Oo, korvitäie kingitusi.
Oh ei. Ja ta on veel kõrgelt hinnatud.
See on suurepärane, Kuberner. Vesi on küllalt sügav.Me saame otse kaldale.
Hei sinna, Percy.
- Hästi, lähme sinna. Anna käsk. - Juba tehtud, sir.
Ma koondan meeskonna ja nad on valmis minema.
Pärismaalastest rääkides, ma loodan sinu peale...
et olla kindel, et need räpased paganad ei rikuks meie missiooni.
Hästi, kui nad näevad välja nagu metslased, siis ma võitlen, pole midagi, mida ma ei suudaks.
Hästi. See on kõik, Smith. Nad on head mehed.
Nägemiseni, Percy.
Mehed on nagu Smith, kas pole?
- Ma pole varem nii häid mehi näinud. - Mina meeldin sulle.
Ja ära mõtle, et need kõrilõikajad mulle õnnetust kaela kutsuvad.
Oo, jah, kõik see jutt algas liigutavast seltskondlikust ronijast, kes on igas asjas läbi põrunud...
- Ta on läbi proovitud. - Ma tean väga hästi, et see on mu viimane võimalus saavutada hiilgust.
Aga pane tähele mu sõnu, Wiggins. Kui Kuningas James nägi kulda, mida need talupojad avastasid...
edu saavutatakse lõpuks kaevandusega.
- Ära üles! Raputa jalga! - Raanuka ripp!
- See on uskumatu! - Ja see kõik on meie. Ma pole midagi säärast enne näinud.
See kuld näeb välja samasugune nagu Ratcliffe'is aluspüksid, kõige nimel, millest hoolin...
täpselt sama pikk nagu ma võtsin sellest haisvast paadist välja.
Jära nüüd, mees. Me ei tulnud kogu seda teed selleks, et ainult seda näha.
Hoidke seda pingul, poisid. Hoidke pingul.
- Kindlalt! Kindlalt! - Hoidke alt! Kaugus ei ole piisav.
Hästi nüüd. Seo ta lahti.
Siin,John, seo see lõpuni lahti John? John?
-Mis sa siin üleval teed? - Võtsin parema vaatekoha.
Hei!
Hästi. Sa oled kummalise väljanägemisega kaaslane.
Kas sa oled näljane? Võta.
Ah, see on küpsis. See on toit. Hästi, sobib.
Kas sulle see meeldib, ah? Hästi, proovi seda süüa neli kuud järjest.
Kas sul on seal taga sõber?
Hei! Mi-- Mis? vaata ette.
Mis? Võta-- Ei, võta-- Oh, vaata ette.
John, parem kui sa siia alla tuleks. Kuberner tuleb maale.
Hästi. Hästi. Ma lähen. Ma lahkun.
Kas sa nägid tema nahka?
Tal on karvad näos nagu koeral.
Mu vennad, me peame külalistest rohkem teada saama.
Kekata, mida sa näed?
Need ei ole meiesarnased mehed...
metsloomad, kelle imelikud kehad säravad nagu päike...
ja relvad, mis sülitavad tuld ja äikest.
Nad luusivad Maal nagu näljased hundid...
hävitades kõik oma teel.
Suur Powhatan, ma juhin meie sõdurid jõe äärde ja ründan.
Me hävitame need sissetungijad teel Massawomecksisse.
Kocoum, selles lahingus me saame teada, kuidas meie vaenlastega võidelda.
Aga need kahvanäolised on teistsugused kui meie.
Võta mõned mehed ja mine luura neid jõe ääres.
Loodame, et nad ei kavatse siia jääda.
Käesolevaga ma nimetan selle maa ja kõik selle rikkused...
Tema Majesteedi Kuningas James Esimese järgi...
Jamestowniks.
Braavo! Braavo! Hästi öeldud, sir.
Kiirusta nüüd, Percy. me peame olema täiesti puhtad Uue Maailma jaoks.
Kapten Smith, et valisin täiusliku asukoha, mis? Ühtegi metslast ei paista.
Lihtsalt sellepärast, et me ei näe neid, ei tähenda veel seda nagu neid poleks siin, sir.
Hästi, siis võibolla riskid edasi minna ja teha nende asukoht kindlaks, ah?
Kui seal on mõni indiaanlane, siis ma leian ta.
-Nüüd, d˛entelmenid, tööle. Sina vaata et laevast saaks asjad maha laaditud. -Just nii, sir.
Sina ehita kindlus. Ja puhkuseks, päästa labidad valla.
- on aeg alustada kaevamist. - Kaevamist?
Miks, loomulikult. Ärgem unustagem, et mida Hispaanlased leidsid, kui nad avastasid Uue Maailma.
Kulda! Mägede viisi kulda.
Miks, aga selleks, et aastad siin mõjusid neile laastavalt...
enamik väärisressurssidest...
aga nüüd...
on meie kord.
Cortezi kuld. Pizarro juveelid.
Paistab et "tundmatu sõnaühend" homme samal ajal
kuld, mis me siit leiame, muutub kaugelolijatele tühiseks.
Oh, kõik mis saate, poisid
Kaevake Virgiiniani välja, poisid.
Kaevandage, boys. Kaevandage igast mäest.
Ja kaevake, poisid. Kaevake, kuni väsinult maha kukute.
Haarake kirka, poisid. Kiiresti, poisid.
Lükka need armsad kivikesed, mis helgivad ja läigivad, labidale.
See on kuld ja see on minu.
Minu, minu.
Kaeva ja kaeva
- Hei, nonny, nonny. Hei, nonny, nonny - Ooh, kuidas ma teda armastan.
- Hei, nonny, nonny. Hei, nonny, nonny - Riches for cheap.
- Hei, nonny, nonny. Ho, nonny, nonny - Seal on teda hunnikute viisi.
- Ja mina olen kuhja tipus. - Kaeva, kaeva
Minu rivaalid kodus tagasi. Mitte et ma oleks kibestunud
aga mõelge kuidas nad häbenevad kui nad näevad mind sädelemas.
Daamid kohtust siristavad kõik.
Kuningas autasustab mind. Ta lööb mind rüütliks Ei, lordiks.
See on kaevandus, kaevandus. Kaevandus, milles jutt käib.
See on kaevandus, poisid. Kaevake mulle seda kulda.
Tuhnige välja ehedad kullatükid.
See hiilgus, mis nad mulle annavad.
Mu kallis sõber Kuningas Jimmy on kindlasti mulle pühamu ehitanud.
- Kus kõik on kullast. - Kus kõik on kullast.
- Kaevandatud kullast - Kaeva, kaeva ja kaeva.
Ja kaeva, kaeva ja kaeva.
Kogu oma elu olen ma otsinud sellist maad nagu see siin.
Metsikut, paljude väljakutsetega maa, mida ma ei suutnud ette kujutada.
Tuhanded hädaohud ootavad ja ma ei plaani neist ühtegi kaotada.
Mal, millele pretendeerin. Maa, mille taltsutan.
- Suurim seikulus on aga kaevandus. - Jätkake tööd, poisid.
- Kaevandus - Ärge hiilige kõrvale, poisid.
- Maak, poisid, maak. - Leidke peakullasoon. Siis kaevake järgmine koorem.
- Kaevaku mulle seda kulda. - Kaeva, kaeva ja kaeva.
- Imeilus kuld. - Kaeva, kaeva, kaeva.
Muutke see saar minu maaks.
- Tehke küngas suureks. Ma aitan teil kaevata poisid. - Kaeva, kaeva.
Aga mul on juba kramp seljas.
- See maa vaatab meid. - See on ütlemata ilus.
- Mees võib olla julge. - Kõik võib olla müügiks.
- Niisiis, minge kulla järgi. - Kuld.
- See on - Kõik rikkused siin. - Maak
- Sellel minutil siin sellel maal. - Maak - Ja mis on selles.
- See on maak - Ja kaeva, kaeva, kaeva.
Hei, nonny, nonny See on maak.
Ei! Oota. Palun.
Palun!
Ära jookse minema.
Kõik on korras. Ma ei tee sulle haiget.
Siin. Las ma aitan su sealt välja.
Sa ei saa aru, mida ma ütlen, eks?
Kõik on korras.
Kuula oma südant.
Siis sa saad aru.
Lase sel endast läbi murda.
Nagu laine liivast.
- Kes sa oled? - Kuula oma südame häält.
Siis sa saad aru.
Pocahontas.
Mis? Mida sa ütlesid?
Mu nimi on Pocahontas.
Minu nimi on John Smith.
See on kõik. Hoia seda, mees.
Jätkake kaevamist. See peab olema kusagil siin.
-Seal on 30 rohkem mäe kõrgendikul. -Seda on rohkem, kui sadu.
- Veel midagi? - Ei midagi muud peale kaljude ja mulla, sir.
- Hm, kaua me jätkame niiviisi kaevandamist, sir? - Aye.
Me orjame kaugel, muurame oma selga päeval ja ööl...
- kuninga-- - kuninga ja maa nimel. Ma tean, ma tean.
Ja ma jagan su väsimust. Mmm. Wiggins?
- Wiggins? - Tuleb!
Korralda see asi ära.
Kes on see tore kutsa? kes on see tore kutsa?
Too ära, poiss!
- Metslased! See on varitsus! Võtke relvad! - Run!
Võtke relvad!
Tehke kindlaks, et igal mehel oleks musket.
Tuld!
Neid, sa idioot!
Kus see Smith on, kui teda vaja on?
Namontack!
Tagasi külla.
Vait. Vait, te lollid! nad tulevad tagasi.
Kõik tagasi laagrisse. Pange kahurid kaldaservale ja lõpetage kindluse ehitamine!
Aye, Kuberner.
Ja sina.
Õpi seda asja korralikult käsitsema.
Mees on kasutu, kui ta ei tea kuidas tulistada.
Need tõprad tungivad meie kaldale ja nüüd veel see.
See haav on mulle võõras.
Me võitleme vaenlasega, aga me ei saa seda teha üksi.
Kocoum, saada sõnumiviijad igasse meie rahva külla.
Me kutsume meie vennad appi võitlema.
Need valged mehed on ohtlikud.
Keegi ei tohi neile lähedale minna.
- Seda kutsutakse kiivriks. - Kiiver.
- Nii, uh, mis jõgi see on? - Qui-yough-co-hannock.
Teil on nii palju ebatavalisi nimesid siin.
Pocahontas.
Sul on ka ebatavaline nimi.
John Smith.
Hei!
Kas see põhjatu auk on sinu sõprade tehtud?
Meeko!
Hästi, kuidas sul läheb, Meeko?
Küik on korras. See on lihtsalt käepigistus. Siin, las ma näitan sulle.
- Midagi ei juhtunud. - Uh, ei, ei. Mul on esiteks sinu kätt tarvis.
Niimoodi me ütleme tere.
Ja kuidas me ütleme headaega.
Mulle meeldib tere rohkem.
Jah, ma mäletan sind.
Flit ei näe välja nagu võõrad.
Hästi, ma ei ole enam võõras.
Hmm. Kangekaelne väike kaaslane, kas pole tema?
Väga kangekaelne.
Hei!
Meeko, tule tagasi.
Ära muretse. Ta ei tee sulle haiget. Hei! Mida sa teed? Võta--
- Meeko, too see tagasi! - E-ei, kõik on korras.
Tal võib see olla. Seda kutsutakse kingituseks.
- Mis see oli? - Minu kompass.
- Kompass? - See ütleb sulle, kuidas leida tee, kui oled eksinud.
Aga kõik on korras. Ma saan teise Londonist.
- London. Kas see on sinu küla? - Jah.
- Kas see on väga suur küla. - Kuidas ta välja näeb?
Hüva, seal on tänavad täidetud tõldadega, sillad üle jõgede...
ja majad on kõrged nagu puud.
- Ma tahaksin näha neid asju. - Sa saadki.
-Kuidas? -Me hakkame neid asju siia ehitama.
Me näitame sinu rahvale, kuidas maad õigesti kasutada, kuidas see kõige kasulikumaks teha.
- Kasulikumaks teha? - Jah.
- Me ehitame teed ja korralikud majad ja-- - Meie majad on korralikud.
Sa arvad seda ainult sellepärast, et sa ei ole paremaid näinud.
O-oota natuke. Ära tee sed -- Hei. Hei!
Oota! Oo-Oota!
On nii palju, mida me saame sulle õpetada.
- Me parandame metslaste elujärge kogu maailmas. - Metslaste?
Uh, mitte sellepärast, nagu oleks sa metslane.
- Ja minu rahvas on? - Ei. Kuula. See ei ole see, mida ma silmas pidasin. Las ma seletan, uh--
- Noh! - No, ma ei lase sul minna.
Vaata, ära tee seda.
Metlane on lihtsalt sõna, uh, tead.
- Seda öeldakse inimeste kohta, kes ei ole tsiviliseeritud. - Nagu mina.
Hüva, kui ma ütlen tsiviliseerimata, siis ma pean silmas et, et--
Mida sa mõtled "et", mitte nagu sina.
Sa mõtled, et ma olen kasvatamatu metslane.
Ja sa oled olnud paljudes paleedes. Ma arva, et sa pead olema olnud.
Aga ikka ma ei näe
Kui metslane on üks minust
Kuidas ma saan sinna, kui ma nii paljus ei tunne sind.
Sa ei tea.
Sa mõtled, et ükskõik mis maale sa randud.
Et maa on justkui surnud asi, mille sa võid omaks tunnistada.
Aga ma tean iga kaljut, iga puud ja iga looma.
On elu, on vaim.
On nimi.
Sa mõtled, et ainult inimesed on inimesed.
Inimesed, kes näevad välja ja mõtlevad nagu sina.
Aga kui sa astud mõned sammud teistmoodi.
Kui sa ei õpi asju, sa ei saa kunagi teada.
Kas sa kunagi oled kuulnud hunti nutmas täiskuu poole.
Või küsinud irevil suuga punailvese käest, miks ta suu irevil on.
Kas sa oled laulnud laulu koos mägede häältega.
Kas sa oled maalinud tuulte värvidega.
Kas sa oled maalinud kõigi värvidega.
Tuulte värvidega.
Tule jookse varjatud metsarajal.
Tule maitse maa päikesest magusaid marju.
Tule ja vaata kuidas rikkus ümber sinu voogab.
Ja ükskord imed saavad teoks.
Vihmatorm ja jõgi on mu vennad.
Haigur ja saarmas on mu sõbrad.
Ja me oleme kõik üksteisega seotud
Ringis, mis ei lõpe kunagi.
Kui kõrgeks vaher kasvab.
Kui sa ta maha lõikad, siis ei saa sa seda kunagi teada.
Ja sa ei kuule kunagi, kuidas hunt nutab kuu poole.
Ilma jaoks me oleme valged või punanahad.
Me vajame laulu koos kõigi häältega.
Me vajame maalimist kõigi tuulte värvidega.
Me vajame oma maad ja vaikust
Kõik mida sa vajad on maal olemas.
Sa võid maalida.
Kõigi värvidega.
Kõigi tuulte värvidega.
Mis see on?
Trummid.
See tähendab pahandusi. Ma ei peaks siin olema.
- Ma tahan sind jälle näha. - Ma ei saa.
- Palun, ära mine. - Mul on kahju.
Ma pean minema.
Hästi! See on valmis tõstmiseks!
- Kaks on kummalgi pool. - Valmis. Vajuta!
- Vaata ette. See on libe. - Jätkake, poisid. See on ainult väike teivasaed.
- Kindel. Kindel. - Sealt ta tuleb.
See hoiab kõik eemal, ah,John?
- Midagi on valesti,John? - Mida?
Sa oled olnud kohutavalt vaikne viimastel päevadel.
Oh, ta on lihtsalt kurb, et jõi viimaste päevade juhtumitest ilma.
Ah, ära muretse,John. Sa saad oma võimaluse indiaanlastega tegemist teha.
Jah, me hoolitseme nende eest nagu me tegime viimasel korral, ah, kaaslased?
Me kaotasime Injunis kaks või kolm korda.
Hästi, tagasi tööle!
Jäta Ben. See on ainult väike nali.
Oh, loomulikult, meil on tohutult nalja, eks ole?
Vaata meid. Pole kulda, pole süüa.
Kuniks Ratcliffe istub oma telgis kogu päeva ja on seal õnnelik nagu merekarp.
Olen mina hukule määratud!
Me peaksime püherdama nüüd rikkuses ja ma pole leidnud muud kui prahti!
Mõtle. Mõtle!
See peab olema kusagil siin. Kus ta võib küll olla?
Ma olen kaevanud metsas ja mägedes ja soodes.
Ja mitte midagi!
Miks ma ei suuda seda leida? Millest ma mööda vaatan?
mina-- mina--
Ma teen seda ise.
Võta seda naljana--
Loomulikult! Indiaanlased.
Wiggins, miks sa arvad, et need ülbed paganad meid ründavad?
Sest me tungisime nende maale ja raiusime nende puid ja kaevasime nende maal?
See on kuld! Neil on see olemas ja nad ei taha, et me selle neilt ära võtame.
Hästi, ma lihtsalt võtan selle neilt vägisi siis, eksole?
Sina seal! Kus on kapten Smith?
Hästi, ta on läinud.
Aye. Sinu laulmine peaks neid eemale hirmutama.
- Hüva, siis mine võta ta kinni, taevas hoia! - Mis siis, kui me jookseme indiaanlastele sülle?
Milleks teil siis relvad on.
Võtke nüüd relvad ja hakake liikuma!
Pocahontas.
Sa peaksid olema külas.
- Meil on kõik korras. - Me kogume süüa sõdalastele, kui nad saabuvad.
- Ära kaugele mine. Praegu ei ole aeg ringijooksmiseks. - Jah, isa.
Kui ma näen, et sa kannad seda kaelakeed...
sa näed välja nagu su ema.
- Ma tunnen temast puudust. - Aga ta on ikka meiega.
Siis kui tuul sahistab puudes, ma tunnen ta on siin.
Meie rahvas näeb tema tarkust ja tugevust.
Ühel päeval nad vaatavad sind samamoodi.
See oleks mulle suureks auks.
Sa ei peaks olema üksi väljas. Ma saadan kedagi Kocoumi järgi.
- Hästi. Mis see on? - Mida?
- Sa peidad midagi. - Ma ei peida midagi.
Pocahontas, sa võid mulle rääkida. Ma lubasin, et ma ei räägi kellelegi.
Pocahontas, vaata!
- See on üks neist! Ma lähen võtan-- - Mida sa siin teed?
- Ma pidin sind jälle nägema. - Huh?
Pocahontas. Pocahontas?
- Palun ära ütle midagi. Kiiresti, seda teed mööda. - Aga--
- Nakoma. - Huh? - Kus on Pocahontas?
Ma-- ma pole teda näinud.
Pocahontas ei või väljas joosta. Seal on ohtlik.
Ütle talle seda. Ta kuulab sind.
Huh. Kindlasti ta kuulab.
See koht on uskumatu.
Ja mõeldes, et me tulime siia kulda kaevama.
- Kulda? - Hei, Meeko.
- Mis on kuld? - Noh tead, see on, uh-- see on, see on kollane.
Ta tuleb maa seest välja. Ta on tõeliselt väärtuslik.
Oh! Siin on meil teda palju. Kuld.
Ei. Kuld on see.
Hmm. Midagi sellist siinkandis küll ei ole.
- Pole kulda. - Pole kunagi näinud.
Kõik see teekond mitte millegi nimel. Hästi, need poisid saavad suure üllatuse osaliseks.
- Kas nad lahkuvad? - Mõned neist võiks küll.
- Kas sina lähed ka koju? - Kuidas öelda, pole just palju, mille pärast ma peaksin koju minema.
Mulle ei ole kunagi kuskil midagi kuulunud.
Sa kuulud siia.
- Mis see oli? - Kas sa näed midagi?
Ei. Ei. Mitte seda, uh-- ma--
Ma ei näinud midagi?
Vaata uuesti.
Lase see endast läbi.
Nagu laine liivast.
Tere, John Smith.
Pocahontas, mida see puu mulle räägib.
Siis sa pead teda kuulama.
Ära ole hirmunud, noor mees. Minu koor on halvem, kui mu hammustus.
- Ütle midagi. - Mida sa ütleksid puule?
Kõike, mida tahad.
- Nii, uh-- - Tule lähemale,John Smith.
Tal on hea süda. Ja ta on nägus ka.
- Oh, ta meeldib mulle. - Ma tean sa näed.
Smith! Smith! Kus sa oled, kaaslane?
- Me ei saa lasta neil meid näha. - Tasa! Tule siia.
See koht ajab mulle hirmujudinad peale. Metslased peidavad ennast kusagil.
Aye. Hästi, kui sa ühte näed, siis ära küsi midagi.
Lihtsalt tulista.
- Vaata oma jalge ette, sa tainapea! - See ei olnud mina. See oli puu.
Oh, loomulikult! Puu lihtsalt lõi oma juured üles ja--
Lähme siit minema.
- Oi! - Oi! Jookse
- Aga mille pärast Smith? - Ta on suur poiss. ta suudab enda eest ise hoolitseda.
- Ma olen õnnelik, et sa oled meie poolel. - Nad ikka napsavad neid vanu viinamarju.
Mul on parem tagasi minna, enne kui nad saadavad kogu laagri mind otsima.
- Millal ma sind jälle näen? - Täna õhtul kohtume. Siinsamas.
Hästi, ma ei ole nii palju põnevust 200 aasta jooksul kohanud.
Mida ma teen? Ma ei peaks temaga enam kohtuma. Ma pean silmas, et ma tahan teda jälle näha.
kes ei tahaks? Ma tahan teda jälle näha.
Aga midagi, midagi mu sees ütleb, et see on õige tegu.
- Võibolla on see su unistus. - Minu unistus?
Kas sa pole mõelnud, et tema on see, kelle poole keerlev nool näitas?
Hmm.
Sõdurid on siin!
Pocahontas, kas sa oled hull? Mida sa tegid ühega neist?
- Siin sa oled. - Kocoum. - Vaata teda.
Nüüd on meil piisavalt sõdureid, et hävidata need valged deemonid.
Nüüd, kui me oleme ühinenud oma vendadega...
me lööme seda vaenlast.
- Isa, mul on vaja sinuga rääkida. - Mitte praegu, mu tütar.
- Nõupidamine on koos. - Meil pole vaja nendega võidelda! Peab olema parem tee.
Mõnikord on meie eest juba valitud.
- Aga võibolla me peaks nendega rääkima. - Nad ei taha rääkida.
Aga kui üksainuski neist tahab rääkida, siis sa ju kuulakid teda, eksju?
- Pocahontas. - Kas kuulaksid?
Muidugi kuulaksin. Aga see ei ole nii lihtne.
Midagi pole lihtsamat.
Rahulikult, Thomas. See olen mina.
Oh,John. Ma oleksin su tapnud.
Mitte sinnapoolegi, sa ei oleks. Hoia mõlemad silmad lahtu, kui sa tulistad.
Sa näd siis kaks korda paremini.
- Smith, seal sa oledki! - Me kõik otsisime sind taga.
Smith! Kus sa olid?
Ma luurasin maastikul, sir.
Suurepärane. Siis sa tead,kus indiaanlased on.
- Me vajame seda informatsiooni lahingu jaoks. - Mis lahingu?
Me hävitame vaenlase ühekorraga.
Ei! Te ei tee seda.
Oh, miks mitte?
Vaata, me ei pea nendega võitlema.
- John, mis sinuga lahti on? - Ma kohtasin ühte neist.
- Sa tegid mida? - Metslast?
Nad ei ole metslased. Nad saavad meid aidata.
Nad teavad maad. Nad teavad, kuidas seilata jõgedel.
- Ja vaata. See on toit. - Mis see on?
- See on parem kört, seda kindlasti. - See näeb välja nagu kört.
Nad ei taha meid toita, te tobud!
Nad tahavad meid tappa, kõiki meid!
Nad võtavad meie kulla ja nad teevad kõik, et seda hoida!
- Aga siin ei ole kulda. - Pole kulda?
Ja ma pakun, et su väike indiaani sõber ütles sulle seda?
- Jah. - Valed! Valed! Kõik sellest on vale!
Tapke vargad! Siin ei ole ruumi nende moodi tsiviliseeritud ühiskonnale.
- Aga see on nende maa! - See on minu maa! Mina teen siin seadusi.
Ja ma ütlen igaühele, kes näeb indiaanlast...
et kui ta teda ei taopa, siis on ta reetur...
ja saab poodud!
- Pocahontas! - Nakoma!
Ära tule siia. Ma valetasin juba korra.
- Ära lase mul seda jälle teha. - Ma pean seda tegema.
- Ta on üks neist. - Sa ei tunne teda.
Kui sa lähed sinna, siis sa keerad sellega selja oma rahvale.
Ma proovin oma rahvast aidata.
Pocahontas, palun. Sa oled mu parim sõber.
- Ma ei taha, et sa saaksid haiget. - Ma ei saagi.
- Ma tean, mida ma teen. - Pocahontas, ei !
Ratcliffe ei võtnud meid kaasa ümber poole maailma mitte millegipärast.
Aga kui Smith'ilon õigus? Mis siis, kui siin polegi kulda?
Kui sa minult küsid, siis Ratcliffe on meile valetanud alates sellest, kui Londonist väljusime.
Kuulake mind, te punt idioote.
Need metslased ei hakka ju meid ründama mitte millegipärast. Nad peidavad midagi.
Aga kui neil pole kulda, mina nendega ei võitle.
- Mina ka. - Mitte väga kuum või väga külm.
Ma olen olnud murelik alates sellest, kui me siia tulime.
Oh, ma tean. Ma lausa kihelen.
- Järgne talle. - Jah, Kuberner.
- Ma tahan teada, kus see alatu hiilis. - Jah, sir.
Ja kui sa juhtud mõnda indiaanlast nägema, siis tulista teda.
Oh, ja Thomas, sa oled olnud hooletu meremees ja a vilets sõdur.
Ära solva mind jälle.
- Kocoum. - Mis on?
- See on Pocahontas. - Mis on valesti? Kas temaga on kõik korras?
Ma arvan, et ta sattus pahandustesse.
Maa väriseb, laps. Mis on juhtunud?
- Sõdalased on siin! - Pocahontas!
John.
Kuula mind. Minu mehed plaanivad rünnata sinu rahvast.
- Sa pead neid hoiatama. - Võibolla ei ole veel hilja seda peatada.
Sa pead tulema minuga ja rääkima minu isaga.
Pocahontas, rääkimine ei anna midagi head.
Ma rääkisin oma meestega, aga kõik siin maal hirmutab neid.
See on kummalisim olend, keda ma olen kunagi näinud.
Percy.
- Rahulikult, Percy. Tule siia! - Meeko, tule tagasi!
Näed, mida ma mõtlesin? Üks kahest poolest tahab võidelda ja neid ei peata enam miski.
- Tulge-- Tulge siia, mõlemad! - Kõik on korras! Kõik on korras! Ta on sõber!
Paha! Paha koer! Istu!
- Mida sa teed? Meeko! - Percy, tule tagasi!
- Mida sa teed? Lõpeta! - Hästi, aitab!
Sellest piisab su mahla keema ajamiseks.
Mis nüüd, seal on midagi, mida ma tahaksin sulle näidata. Vaata.
- Lainetused. - Mis nendega on?
Algul on väikesed ja seejärel kasvavad.
Aga miski pani nad nii tegema.
Nad ei hakka meid kuulama.
Noor mees, mõnikord ei ole õige tee see kõige kergem.
Kas sa ei näe?
Ainult siis, kui võitlus lõpeb saate te olla koos.
Hästi. Lähme räägime su isaga.
Ei!
Kocoum! Ei!
Kocoum!
Jäta ta rahule!
Kocoum! Lõpeta!
Mõlemad silmad lahti.
Thomas!
- Kas ta-- - Sa tapsid ta.
- Ma kavatsesin seda-- - Mine temast eemale!
- Pocahontas, see ei aita! Ta oli ainult-- - Sa tapsida ta!
Thomas, mine sealt ära!
Mine sealt ära!
- Kes seda tegi? - Pocahontas oli metsas.
Kocoum läks teda otsima ja valge mees ründas teda.
Sinu relvad on tugevad, aga meie viha on nüüd tugevam.
- Päikesetõusul on ta esimene, kes sureb. - Aga, isa--
Ma ütlesin sulle, et püsi külas.
Sa ei kuulanud mind. Sa häbistasid oma isa!
Ma proovisin ainult aidata.
Sinu rumaluse tõttu on Kocoum surnud!
Viige ta minema!
Kocoum tuli mind kaitsma.
Pocahontas, ma saatsin Kocumi sulle järgi.
Ma muretsesin sinu pärast.
Ma-ma mõtlesin, et ma teen õigesti.
Kõik see juhtus minu pärast.
Ja nüüd ei näe ma enam kunagi John Smith'i.
Tule minuga.
Pocahontas tahtis vaadata selle mehe silma, kes Kocoumi tappis.
Tee kiiresti.
Pocahontas.
- Mul on nii kahju. - Mille pärast, selle?
Ma sain hullema haava, kui see. Ma ei suuda mõelda nüüd midagi õigesti, aga--
oleks parem olnud, kui me poleks kunagi kohtunud. Siis poleks midagi sellist juhtunud.
Pocahontas, vaata mind.
Ma parem suren homme...
kui elan 100 aasta ilma sinuta.
Pocahontas.
- Ma ei saa sinust lahkuda. - Sa ei saa kunagi.
Pole tähtsust, mis minuga juhtub, olen alati sinuga. Igavesti.
Appi! Aidake ometi keegi! Appi! Appi!
- Rahulikult, poiss. Mis lahti? - Asi on Smith'is! nad said ta kätte!
- Kes said ta kätte? - Metslased!
- Metslased? - Nad said ta kätte!
- Kus nad ta kätte said? - Üleval põhjas.
- Palju neid on seal? - Ma ei tea. Umbes tosin.
- Räpased elajad! - Ratcliffe'il oli õigus!
See on suurepärane, Wiggins. Ma poleks seda ise paremini planeerinud.
Kuld on sama hästi kui minu.
Me peame teda hoidma! Ta teeks sama igaühe meie jaoks!
- Thomasel on õigus! Me peame midagi tegema! - Ja nimelt mida.
- Sa ütlesid, et need metslased usaldavad sind. - See on tõsi!
Smith proovis olla nende sõber, ja vaata mis nad talle tegid!
- Jah, see on tõsi. - Aga nüüd ma ütlen, et on aeg meie vapper kaaslane päästa.
Koidikul me ründame!
Mida sa lootsid räpastelt väikestelt paganatelt.
- See on see, kui sa kiirustad. - See on õige.
Nende nahk on põrgulikult punane. Nad on ainult siis head, kui nad on surnud.
Nad on kahjurid nagu ütlesin ja hullemgi.
- Nad on metslased, metslased - Vaevalt inimese moodi.
- Metslased, metslased - Sõida nendega meie kaldasse.
Nad ei ole nagu sina ja mina, mis tähendab seda, et nad on kurjad.
Me peame taguma sõjatrummi.
Nad on metslased, metslased. Räpased kisendavad deemonid.
Nüüd meie sõjatrummi hääl.
See on mida kardetakse. Kahvanäolised deemonid.
Ainus asi, mida nad tunnevad on ahnus.
Allpool piimjat peidukohta, nad tunnevad ennast sisimas samuti.
Ma olen õnnelik, kui nad veritsevad.
- Nad on metslased, metslased - Ainult natuke inimese moodi.
- Metslased, metslased. - Südametud mõrvarid.
Nad on meist erinevad, mis tähendab, et neid ei saa usaldada.
Me peame põristama sõjatrummi.
- Nad on metslased, metslased - Esiteks võtame selle sealt.
- Siis me põristame sõjatrummi. - Metslased, metslased.
Võtame need mõned, mehed!
- Metslased, metslased - Nüüd sõltub see sinust, mees
- Metslased - Metslased
Natuke inimese moodi
Nüüd põristame trumme
sõja
trumme
- Nad tulevad teda päikesetõusul teda tapma, vanaema Paju. - Sa pead nad peatama.
- Ma ei saa. - Laps, meenuta oma unenägu.
Mul ei olnud õigus, vanaema Paju. Ma järgisin valet teed.
Ma tunnen ennast eksinuna.
Kompass?
Keerlev nool.
See on seesama nool, mida ma unes nägin.
Mul oli õigus! See näitas tema peale.
- Päikesetõusul. - Pole veel hilja, laps.
Las Maa vaimud juhatavad sind.
Sa tead oma teed, laps.
Nüüd mine mööda seda!
See on see päev.
Läks, mehed!
See on see hommik.
Tooge vang välja!
Me näeme teda tolmus suremas.
Ma ei tea, mida ma saan teha. Siiski, ma tean, et ma pean teda aitama.
- Nüüd me paneme ta maksma. - Kotkas, aita mu jalgadel lennata.
- Nüüd, ilma hoiatamata. - Mägi, aita mu süda muuta suureks.
Nüüd me jätame temast järgi vere, kondid ja rämpsu.
- Maa ja taeva vaimud. - See on neile meie poolt.
- Palun ära lase mul hiljaks jääda. - nad on nagu kamp
- räpaseid, haisvaid metslasi. - Metslased.
- Deemonid - Kuradid - Tapke nad!
- Metslased, metslased. - Mida me veel ootame.
Hävitage nende kuri rass nii, et neist ei jääks jälgegi maha.
- Kui kõvasti. - Me põristame sõjatrumme.
- Kas need on sõjatrummid. - Nüüd me põristame sõjatrummi.
- Nüüd me näeme mis tuleb, kui proovida olla kaaslased. - Nüüd põristame sõjatrummi.
- Kas kõigi surma kogub trummimäng - sellesse
- sõtta - Ei!
Kui sa tema tapad, siis pead ka minu tapma.
Tütar, astu eemale.
Ma ei saa! Ma armastan teda, isa.
Mida?
vaata enda ümber. See ongi see, kuhu vihkamise tee meid viinud on.
See on tee, mille ma endale valisin, isa. Milline saab olema sinu tee?
Mu tütar räägib elutargemalt, kui ta aastad lubaksid.
Me tulime kõik siia südames viha...
aga tema tuli julguse ja mõistmisega.
Sellest päevast alates, kui veel tapetakse...
siis ei saa see alguse minust.
Vabasta ta.
Nüüd on meie sanss! Tuld!
- Ei! - Mida?
- Las ta läheb. - Nad ei taha võidelda.
See on trikk! Kas te ei näe? Tuld!
Hästi. Ma lahendan selle ise.
Ei!
John!
- Sa tulistasid teda! - Ta astus otse-- otse selle ette. See oli tema enda viga.
- Smith'il oli kõiges õigus. - Me poleks pidanud sind kuulama.
- Võtke relvad! - Reeturid!
Korjake oma käed ära! Kuidas sa julged!
- Pane ta ahelasse! - Ma nägin kõike!
Ja pane talle suutropp ka!
- Kas ta või seda teha, Thomas? - Mida varem ta Inglismaale tagasi saab, seda parem.
- Hästi, loodame et tuul on temaga. - Kas laev on valmis?
Mõne minuti pärast. Just laaditakse viimast lasti.
Kuidas sa julged! Seo mind lahti!
Mul on teie pead selle eest!
Ja ta oli veel kõrgelt hinnatud.
Laev on peaaegu valmis. meil on parem võtta sind pardale. Me kaotame tõusuveed.
Ei, veel mitte.
- Ta ütles, et ta on siin. - Vaata.
Tagasiminek on tema ainus võimalus. Ta sureb kui jääb siia.
Siin. See on vanaema Palju puukoor.
See aitab taluda valu.
Mis valu? Mul on hullem valu, kui see.
Ma ei suuda mõelda midagi õiget praegu, aga--
Sa oled alati teretulnud minu rahva juures.
Tänan sind, mu vend.
Ma mõtlesin, et te ei näegi välja nagu võõrad.
Minu ema kaelakee.
Nägemist, Percy.
Tuled minuga?
Sa pead valima oma tee.
Ma olen siin vajalik.
Siis ma jään sinuga.
Ei. Sa pead tagasi minema.
- Aga ma ei suuda sinust lahkuda. - Sa ei suuda kunagi.
Pole tähtis, mis juhtub, ma olen alati sinuga.
Igavesti.
- Head õnne, poiss. - Jumalaga,John.
- Kas meeskond on valmis? - Aye, sir!
Grootpuri üles!
Hiivake ankur!
- Praampuri lahti! - Aye, sir!
Kui ma kunagi sind tundma saan.
Kui ma kunagi saan tundma armastust.
I would have no inkling of
Kui väärtuslik võib elu olla.
Ja ma olen sulle nii tänulik.
Ma elan kogu elu nii.
Igavesti eksinult.
Kui ma kunagi saan sind tundma.
Kui ma kunagi tunnen sind.
Ma olin kaitstud, aga pooleldi tõelisuses.
Kunagi ei saa teada, mida ma tundsin.
Armastus on nii tugev ja tõeline.
- Oh, kui ma iial sind tundma saan On hetki, mida kahetsen.
- Kui ma kunagi saaks tunda su armastust. Samasugust, nagu sel hetkel, kui kohtusime.
- I would have no inkling of - Kui meie aeg läks nii kiirelt.
- Kui väärtuslik võib olla elu. - Selline, nagu lõpuks elasin.
Jah, Jah
Ma mõtlen, et meie armastus oli nii ilus.
Nii ilus.
Kunagi me tegime maailma nii heledaks.
Ma mõtlen, et meie armastus oli nii ilus.
Me muutsime pimeduse valguseks.
Ja mu süda ütleb, et me käitusime õigesti.
Meil oli õigus.
- Ja kui ma sind iial tundsin. - Kui ma sind iial tundsin.
Elasin ma kogu oma elu uuesti.
Tühi nagu taevas.
Iial sind tundsin.
Kadunud igavesti.
Kui ma iial tundsin.
Sind
Jah
Sa mõtled, et võid vallutada iga maa, millel randud.
Maa on justkui surnud asi, millele sa pretendeerid.
Aga iga kalju, puu ja olend.
Sellel on elu, sellel on vaim.
Sellel on nimi.
Sa mõtled, et ainukesed inimesed, kes on inimesed...
on inimesed, kes näevad välja nagu sina ja mõtlevad nagu sina.
Aga kui sa kasvõi astud kummaliselt.
Sa võid õppida asja, mida sa iial ei teadnud.
Kas sa iial oled kuulnud hunti ulgumas
sinise vilja värvi kuu poole.
Või kotkast rääkimas, kus ta oli.
Ka sa oled laulnud koos kõigi mägede häältega.
Kas sa oled maalinud kõigi tuulte värvidega.
Kas sa oled värvinud kõigi tuulte värvidega.
Kui kõrgeks kasvab vaher.
Kui sa ta maha saed.
Siis ei saa sa iial teada.
Sa ei saa kunagi kuulda hunti ulgumas.
Sinise vilja värvi kuu poole.
Ilma jaoks me oleme valged ja punanahad.
Me vajame laulmist koos kõigi mägede häältega.
Me vajame maalimist kõigi tuulte värvidega.
Sa võid omada Maad and siis...
Sa võid omada maad ja siis...
Sa saad maalida kõigi värvidega
tuule
värvidega.
Tõlkis: exit (1)